För satan, kvinna, du blir min död.
Lyssna riktigt noga nu.
Jag har överlevt dina föregångare och jag ska överleva dig!
-Vart ska du? -Det finns alltid en annan väg.
Stäng, fort!
Kan vi skynda på lite?
Spring!
Gå bort från dörren.
Det ska du få för.
-Som ny. -Släpp vapnet.
Stanna hos honom. Neo klarar sig.
Sätt dig i baksätet.
-Var är jag nånstans? -Du tror mig aldrig - i bergen.
-Säger du det? -Det tar tid att...
Fan! Tvillingarna är efter Morpheus och Trinity och jag får inte ut dem.
-Var är de? -Mitt i stan, 80 mil söderut.
Få ut oss härifrån, Link. Vi är i kärnans nätverk.
-Enda utvägen i närheten är Winslow. -Motorvägen?
-Bra, det klarar vi. -Bakom er!
-Skottlossning. -Ner!
Håll i er!
Det här ser inte bra ut.
-Ser du, Link? -Ja, åtta polisbilar är på väg mot er.
Förslag?
-Högersväng. -Höger!
Efter stängslet går tunneln till 101:an.
Ska ni verkligen ta motorvägen? Det är farligt. Under mina 14 år. . .
Vad har jag sagt?
Ja, det gör jag. Winslow nästa, jag är beredd.
Bra.
-Man ska ju undvika motorvägen. -Det har jag sagt.
-Du sa att det var rena självmordet. -Då får vi hoppas att jag hade fel.
Det är Niobe, vi ska hämta er. Jag måste tala med Morpheus.
Han behöver er.
-Var är han? -Följ polissirenerna.
De närmar sig. . .
-Nu har vi dem. -Rymlingen är huvudmåltavla.
-Nu blir vi upprörda. -Ja, det blir vi.
Ta honom härifrån.
Krossa honom.
-Morpheus. . . -Han klarar sig. Fortsätt.
Jag behöver tjuvkoppla en motorcykel.
-Okej, snabbkurs i mc-tjuvkoppling. -Vänta.
Det behövs inte. - Du har visst allt.
Hoppa på.
-Hon är inte viktig. -Hitta rymlingen.
Vi har dem.
Ner.
Nu har jag dig.
Hon är bra.
Du är inte nödvändig längre.
Vi gör bara det vi är avsedda att göra.
Då är du avsedd för en sak till: Radering.
Ge honom vad han tål.
Neo, är du där kan jag behöva hjälp.
Vad är det?
Icarus har hört av sig. De första två skeppen kan slå tillbaka.
-Bra. - Någon förändring? -Deras framfart har saktats ner.
-Hur mycket? -En timme, kanske.
Då är det nio timmar kvar.
Det finns en byggnad.
Inuti den finns en nivå dit ingen hiss kan gå och ingen trappa når.
Den nivån har många dörrar som leder till många platser.
Dolda platser.
Men en dörr är speciell. En dörr leder till källan.
Byggnaden skyddas av ett väldigt säkert system.
-Varje larm utlöser bomben. -Sa han bomb?
Men alla system har svagheter.
Systemet är baserat på byggnadens regler. Ett system byggt på ett annat.
-Elektricitet. -Slås ett ut, slås det andra ut.
Ingen el, inga larm.
Då måste man stänga av elen till ett helt kvarter.
-Inte ett, 27. -27 kvarter. . .?!
Det finns ett kraftverk. Det måste förstöras.
-De måste ha nån säkerhetsanordning. -Ja, det finns ett reservsystem.
Man måste komma åt kraftledningsnätet.
-Reservsystemet måste slås av. -Då behövs väl inte vi?
-Neo är mycket bättre på sånt. -Vi hinner inte.
Är dörren oskyddad bryts kontakten, först måste en ny kontakt skapas.
-Hur lång tid tar det? -Exakt 314 sekunder.
-Lite drygt fem minuter. -Det är den tid vi har på oss.
Endast den utvalde kan öppna dörren och det är bara då dörren kan öppnas.
-Hur kan du veta allt det här? -Därför att jag måste veta det.
Det är mitt syfte. Därför är jag här.
Därför är vi alla här.
Jag vet att något tynger dig.
Du behöver inte berätta vad det är, men du kan alltid vända dig till mig.
Allt måste göras enhetligt.
Det kan ju inte skada.
Misslyckas en. . .misslyckas alla.
Vid midnatt byter väktarna skift i båda byggnaderna.
Vid midnatt slår vi till.
-Räkna får hemma. -Här får jag ju betalt.
Okej, nu är de inne.
-Hur mycket tid? -Tolv minuter.
Hela livet har vi utkämpat det här kriget. I natt kan vi få slut på det.
Det här är ingen tillfällighet. Det finns inga tillfälligheter.
Det är ingen slump att vi är här. Jag tror inte på slumpen.
När jag ser tre mål, tre kaptener, tre skepp-
-ser jag inget sammanträffande - jag ser försynen. . .ett syfte.
Jag tror det var förutbestämt att vi skulle vara här. Det är vårt öde.
Jag tror att den här natten för var och en av oss är-
-själva meningen med våra liv.
Jag vill be dig om nåt men jag vet inte hur.
Jag lovar göra det om jag kan.
Om jag ber dig hålla dig utanför. . .
Vad som än händer. . . Att hålla dig utanför Matrix?
Varför?
-Jag ber dig. -Som du vill.
Vad är det, Niobe?
Jag kan bara inte låta bli att undra om du har fel.
Om det här, profetian, allt är båg.
Då kan vi vara döda i morgon. . . Men det är vi väl ändå.
Det är krig. . .
...och vi är soldater.
Döden kan hinna ikapp oss närsomhelst... varsomhelst.
Anfall. . . !
Anfall!
Fundera på alternativet.
Tänk om jag har rätt. Tänk om profetian stämmer.
Tänk om kriget är över i morgon.
Är inte det värt att kämpa för? Är inte det värt att dö för?
-Tid? -Tre minuter.
Snart.
Klart.
Hitta de andra.
-Niobe. De är utanför kraftverket. -Och Soren?
-Där. De är kvar där inne, men. . . -De rör sig inte.
Nu går vi.
Ring Neo.
-Borta. De är kvar. -Och elen?
Allt funkar, reservsystemet dirigerar om strömmen.
Herregud. . . !
Så fort de öppnar dörren är allt över.
Så fan heller.
Jag tänker inte bara stå här och se dem dö.
-Det är mindre än fem minuter kvar. -Då har jag rivit hela byggnaden.
-Hur långt är det kvar? -Här är det.
Tyvärr, det här är en återvändsgränd.
Det här blir värsta klåparhacket.
Närmare går inte, bäst du skaffar vingar.
-Jag är inne. -Fortsätt, 65:e våningen.
Ni verkar förvånad över att se mig igen, mr Anderson.
Det är skillnaden mellan oss, jag har väntat mig att se er.
-Vad vill du, Smith? -Har ni inte listat ut det?
Använder ni fortfarande alla muskler utom den viktiga?
Jag vill detsamma som ni. Jag vill ha allt.
En kula också?
Skjut bara. Det bästa med mig är att vi är så många.
Jösses, vad sjutton har hänt?
Sakta i backarna!
-Kan ni inte vinna. . . -. . .så byt sida.
Nu har de bara två minuter på sig.
En minut.
Skynda på. . .
Snälla.
Döda dem!
De är inne. Otroligt.
Det var förutbestämt. Morpheus. . . Den dörren leder hem.
Du kommer att veta vilken dörr. Skynda dig, Neo.
Trinity, det är nåt på väg emot dig.
-Hejsan, Neo. -Vem är du?
Jag är arkitekten, jag skapade Matrix. Jag har väntat på dig.
Du har många frågor och fastän ditt medvetande förändrats-
-förblir du oåterkalleligt mänsklig.
Vissa svar lär du därför förstå, andra inte.
Så även om din första fråga är den mest relevanta-
-kanske du inser att den är högst irrelevant.
Varför är jag här?
Ditt liv är summan av en rest av en oavslutad ekvation-
-som hör till Matrix programmering.
Du är en avvikelse som jag, trots mina ansträngningar-
-inte lyckats få bort från den i övrigt ljuvaste matematiska precision.
Det är besvärligt men inte oväntat och således inte okontrollerbart-
-vilket obönhörligt har lett dig. . .hit.
-Du svarade inte på frågan. -Nej, det stämmer.
Intressant. . . Det var snabbare än de andra.
Andra? Vilka andra?
Matrix är äldre än du vet.
Jag räknar helst från uppkomsten av en avvikelse till nästa-
-vilket gör det här till den sjätte versionen.
Fem utvalda före mig?
Det kan bara finnas två förklaringar: Antingen har ingen berättat det. . .
-. . .eller så vet ingen. -Precis.
Som du tveklöst insett är det en systemavvikelse-
-som skapar variationer även i de simplaste ekvationer.
Du kan inte kontrollera mig!
Du kan inte tvinga mig till nåt!
Valmöjligheter, det är problemet.
Min första Matrix var givetvis fulländad - ett konstverk.
Felfri, storslagen. En triumf som bara överträffades av dess totala haveri.
Dess undergång är en konsekvens av varje människas ofullkomlighet.
Därför gjorde jag om den efter er historia-
-så att den på ett mer korrekt sätt återspeglade er groteska natur.
Men än en gång misslyckades jag.
Jag insåg att lösningen gäckade mig för att den krävde mindre intelligens-
-eller i alla fall lägre krav på perfektion.
Det var nån annan som råkade hitta lösningen - ett intuitivt program-
-som hade skapats för att undersöka vissa aspekter av människans psyke.
Om jag är Matrix far, är hon onekligen dess mor.
Oraklet.
Hennes försökspersoner accepterade programmet bara de fick göra ett val.
Och de var bara medvetna om valet på ett undermedvetet plan.
Lösningen fungerade visserligen men hade allvarliga brister-
-vilket ledde till den motstridiga systemavvikelsen-
-som skulle kunna hota hela systemet.
De som inte accepterade programmet, även om de var få-
-skulle således utgöra ett ökande hot.
Det handlar om Zion.
Du är här för att Zion ska förstöras-
-varje invånare dödas, dess existens utplånas.
-Så fan heller! -En typiskt förutsägbar reaktion.
Men du ska veta att det blir sjätte gången vi förstör den. . .
. . .och vi har blivit allt bättre på det.
Den utvalde ska återvända till källan-
-så att koden som du har kan spridas och återinföra huvudprogrammet.
Efteråt ska du välja ut 16 kvinnor och 7 män som ska bygga upp Zion igen.
Om du vägrar leder det till att hela systemet kraschar-
-och att alla i Matrix dör. Det och Zions förintelse-
-gör att hela mänskligheten kommer att utrotas.
Det skulle ni aldrig låta hända. Ni behöver människor för att överleva.
Det finns överlevnadsnivåer vi är beredda att acceptera.
Frågan är om du vill ta ansvaret för att varenda människa i världen dör.
Din reaktion är intressant.
Dina fem föregångare programmerades med liknande drag-
-gemensamma egenskaper som skulle skapa-
-starka känslor för ert släkte, för att underlätta den utvaldes funktion.
De andra upplevde det generellt, men din erfarenhet är mer specifik. . .
-. . .i fråga om. . .kärlek. -Trinity.
Hon gick in i Matrix för att rädda ditt liv till priset av sitt eget.
Sanningens minut - när den mänskliga svagheten har uttalats-
-och avvikelsen visar sig vara både början och slut.
Det finns två dörrar. Den högra går till källan och Zions räddning.
Den vänstra går till Matrix, till henne och mänsklighetens undergång.
Som du sa är valmöjligheten problemet.
Men vi vet ju redan vad du tänker göra. . .
Jag ser redan kedjereaktionen-
-de kemiska signaler som orsakar en känsla-
-vars syfte är att trotsa all logik.
En känsla som redan gör dig blind för den uppenbara sanningen:
Hon kommer att dö och du kan inte göra någonting för att förhindra det.
Hoppet - människans främsta självbedrägeri-
-både källa till er största styrka och er största svaghet.
Om jag var du, skulle jag hoppas att vi inte ses igen.
Det gör vi inte.
Vi har ett allvarligt problem.
-Vad var det? -Det rör sig snabbare än nåt jag sett.
Han fick tag i henne!
-Jag var tvungen. -Jag vet.
Kulan sitter kvar.
Trinity. . . Ge inte upp nu.
Förlåt.
Jag vet att du hör mig.
Jag släpper dig inte. Det kan jag inte.
Jag älskar dig för mycket.
Jag pallar inte mer.
Nu är vi väl kvitt.
Jag förstår det inte. Allt gick till precis som det skulle.
När den utvalde nått källan ska kriget vara över.
Om ett dygn är det det.
Om vi inte gör en sak inom ett dygn kommer Zion att förstöras.
-Hur vet du det? -Nån berättade det.
-Vem då? -Det kvittar. Jag trodde honom.
-Omöjligt, enligt profetian. . . -Det var lögn.
Profetian var lögn.
Den utvalde skulle aldrig avsluta nåt. Det var bara ännu ett kontrollsystem.
Det tror jag inte på.
Du sa det ju själv. Hur kan profetian vara sann om inte kriget är slut?
Jag beklagar.
Det är inte lätt att höra, men jag svär att det är sant.
-Vad ska vi göra? -Det vet jag inte.
-Vad håller de på med? -De är utom räckhåll för EMP:n.
Det är en bomb. Vi måste härifrån, nu.
"Jag har haft en dröm. . . "
" . . .men nu har drömmen tagits ifrån mig. "
Nu kommer de.
-Vi hinner inte. -Vi måste försöka.
Någonting är annorlunda. . . Jag känner dem.
-Vad hände? -Jag vet inte.
Det är Hammer.
Det är nåt slags koma, men värdena är stabila.
-Hur är det med dig? -Det är bara bra.
-Du behöver sova. -Nej, jag stannar hos honom.
Lock hade rätt, maskinerna skar av huvudlederna till och från Zion.
Han trodde att ett motanfall skulle överraska dem. Det lät bra.
Jag trodde att vi hade en chans. . . Tills nån sabbade allt.
-En EMP gick av innan vi hann fram. -Fem skepp förstördes omedelbart.
När maskinerna bröt sig igenom var det ingen strid, det var slakt.
-Var det en olyckshändelse, ett fel? -Ingen vet.
-Nån gör det. -Vem då?
När maskinerna var färdiga med oss började de gräva igen.
-Vi letade efter överlevande. -Hittade ni nån?
Bara en.
AVSLUTNING FÖLJER
KOMMER INOM KORT
Allt som har en början har ett slut.
Slutet närmar sig.
Jag ser mörkret sprida sig. Jag ser död.
Mr Anderson, välkommen tillbaka.
-Vi har saknat er. -Det är slut med det nu.
Du är allt som står i hans väg.
Stoppar du honom inte nu fruktar jag att det inte blir nån morgondag.
Översättning: Jennifer Warrender
Översättning: Mediatextgruppen
Bearbetning: SDI Media Group
[SWEDISH]